EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
RUSSERNE
SEKS UKER TIDLIGERE
Takk for at du ville møte meg.
OSS-HOVEDKVARTERET, JANUAR 1945
Det er bare oss her.
Du behøver ikke dempe stemmen.
-Hva kan jeg gjøre for deg. -Jeg vet ikke.
Greit, kom igjen.
Vi setter oss. Vil du ha en drink?
Nei takk.
Jeg gikk til MI5 om dette
og har ventet på et svar, men har ikke fått noe.
Jeg snakket med Kim Philby?
Jeg vet ikke, kanskje Philby vil svare deg, fordi jeg vet
at britene og amerikanerne jobber sammen...
Jeg må si at jeg var full da dette skjedde,
og kanskje det er derfor MI5 ikke svarer.
Det er mulig at de vet at jeg drikker,
og at det er noe...
Alle briter drikker, ikke sant?
Jo da.
Poenget er at jeg husker alt som ble sagt.
Og...
Vel, dere...
...amerikanerne, dere...
...redder livene våre.
Hva er det som skjer?
Hva foregår?
Jeg har hørt at det er en russisk spion i kabinettkontoret.
Hva er ditt fulle navn?
Phillip Jarvis.
Og adressen din?
Du kan stole på meg.
ÅTTE MÅNEDER SENERE
Jerry Roxborough og Mark Stephens.
Begge er overordnede embedsmenn.
Stephens har den høyeste stillingen.
Begge var til stede ved de private kabinettkontormøtene i 37 og 43
der lekkasjene kom fra.
En eller begge kan være muldvarpen, men hun og jeg heller i retning av
Mr. Roxborough.
Han har en prangende ny bil som er for dyr for lønnen hans.
Ja, han gir inntrykk av å være overklasse.
Men overklassen pleier ikke å vise frem pengene sine,
de har hull i genseren, slike ting.
Han har en overklasseaksent, men her om dagen sa han "opera".
I motsetning til hva?
"Op'ra." Vi ville bare ikke si det sånn.
Briter er skikkelige snobber.
Og hva med den andre fyren? Stephens?
Han skal førtidspensjoneres. Kona er syk.
Om russerne hadde noen på Stephens nivå, ville han aldri slippe unna.
Syk kone eller ikke, jeg tror det er Roxborough.
Jarvis, hvorfor ga ikke han deg navnene?
Han ble drept før han nådde meg.
Men han hentet ut mappene en måned før han døde.
Kanskje han ikke stolte på deg.
Kanskje han ville være sikker.
Noe vi må være.
Så hva nå?
Bli kjent med Mr. Roxborough.
Få ham til å stole på deg.
Ja.
Veldig bra.
Engelskmenn er heldigvis mer seksuelt tilbakeholdne enn amerikanere.
Hun er også antropolog.
Jerry og jeg skal på matiné sammen i helgen.
Og før det?
Jeg skal holde øye med ham, vi jobber hele tiden.
Det nye departementet skaper et stort press.
For nasjonalforsikring.
Hvis du spør meg,
har mer enn én kommunist infiltrert regjeringen.
Tja, nasjonalforsikringen koster ikke mye og vil grunnleggende sett
gjøre mye for fjerne unødvendige lidelser.
Du sa at hun var på vår side.
Hun virker veldig beskyttende overfor Attlees regjering.
Kjæresten har nådd frem til henne.
Dater de?
Hvis hun gifter seg med ham, tenk på den tilgangen vi får.
Ja, hvis du vil ha henne om bord,
ikke gjør henne urolig.
-Det gjorde jeg ikke. -Jo.
Det er å forføre.
Du må få dem til å føle seg trygge.
Det er andre måter å holde en informant i gang, hva?
Særlig om de gjør motstand?
Ja, det er andre måter.
God morgen, Mr. Roxborough.
God morgen.
Unnskyld meg.
Miss Garrick.
Jeg får det ikke av.
Jo, det virker.
-Kan du åpne døren? -Et øyeblikk!
Det vil bli en stor våt flekk som alle vil se.
Bare rull opp skjørtet.
Ja.
Ja, det er fint.
Bind dette rundt livet.
Du ser veldig moderne ut.
Ingen vil legge merke til det.
Takk.
-Unnskyld meg, døren er låst! -Et øyeblikk.
Departementene må bekrefte...
UNDERKOMITÉ FOR NASJONALFORSIKRING
...og dobbeltsjekke tallene.
Takk til Miss Symonds som har sporet dem opp.
Smart liten jente, hva?
Hun er faktisk ganske høy.
Vi regner med et nytt personale på omkring
32 500 til det nye departementet.
Det er 8 000 flere enn beregnet, og jeg må fortsatt se
rapporter om hvor kuttene skal gjøres, fra helserådet eller anbudene
på nasjonalisering. Neste år må jeg se disse beregningene.
Det vi prøver er logistisk sett like komplisert som å bygge pyramidene.
Og vi har ingen slaver.
Takk for at du lager mat.
Vær så god.
Jeg bør gå.
Mener du det?
Jeg har veldig mye lese.
Jødenes historie i Palestina. Arabernes historie i Palestina.
Britenes historie i Palestina. Tyrkernes, kanaanittenes og så videre.
Hør her.
Ikke gå.
Det er fredag kveld.
Jeg trodde: "Kan jeg lage mat til deg?" var kode.
Kode for hva?
Fint sted.
-Leier du, eller? -Pass dine egne saker.
Ikke der.
Beklager.
Blomster!
Fremragende observasjonsferdigheter.
Beklager, jeg forsov meg. Jeg kommer om et øyeblikk.
Greit.
Hvor vokste du opp?
London.
-Du? -Utenfor London.
Har du brødre? Søstre?
Jeg vil gjerne spørre, bare så vi har det på det rene.
Ba du om å få sitte på fordi du liker bilen min?
Eller fordi,
vel, du vet.
Eller fordi,
du vet.
Jeg har likt å jobbe med deg.
Selv om det er det dumme departementet.
For en lettelse å være ute sammen.
Som venner.
Behøver ikke å være så nøytral.
Hva?
Hva skjedde?
-Er det motoren? -Nei da, vi kjører bare inn til siden.
Den ser ut til å gå.
Men jeg vil ikke skade den.
Jeg har en mekaniker.
I hanskerommet?
Kortet hans.
PHILLIP JARVIS-ROMMET
Så snilt, takk.
Jeg er så glad dere kunne komme.
Hun forsov seg.
Og så var det problemer med bilen, beklager.
Du var fantastisk.
Når jeg synger, dør fuglene.
Fint å treffe deg.
Gi ham en dask.
-Hva? -Ingenting.
Takk for at dere kom.
I Gilbert og Sullivan-foreningen er vi stolte over
ikke å bli for lenge.
Men om jeg får ha oppmerksomheten et øyeblikk til,
vil jeg gjerne bruke denne sjansen til å minnes vår kjære avdøde
kollega og venn:
Phillip Jarvis.
Han var et så aktivt medlem av organisasjonen.
Han blir savnet.
Jeg er glad for formelt å kunne kunngjøre det dere kan ha sett
på vei inn, at vi har fått det gjennom byråkratiet,
og at øvingsrommet vårt er oppkalt etter ham.
Hvor ble det av Miss Garrick?
Hun og Jarvis var...
Unnskyld meg.
Går alt bra?
Ja, selvsagt.
Hvorfor skulle det ikke gjøre det?
Jeg forelsket meg også under krigen.
Hvorfor tror du at jeg gjorde det?
Mr. Roxborough sa at du og Mr. Jarvis...
Jeg ville bare si kondolerer.
Han virker som en fantastisk mann.
Mr. Jarvis var en fyllik.
Han luktet som en.
Jeg unngikk ham.
Hold deg unna kontorsladder,
Miss Symonds.
Å nei.
Ikke til meg, takk.
Neste uke vil jeg se på å flytte deg noen tonearter nedover.
Neste uke er jeg på vei til Dumbarton Oaks.
Fredstid er ingen unnskyldning for å gå glipp av øvelser.
21. august 1944, en dag vi vil huske i historien
som dagen da de tre store allierte møttes her i Dumbarton Oaks
for å legge grunnlaget for en ny organisasjon: De forente nasjoner.
For å sikre at krig blir en redsel fra fortiden.
Den amerikanske, britiske og russiske delegasjonen...
-Drittsekker! -Beklager.
Kutt!
Amerikanerne har større senger.
Selvsagt, de er større mennesker.
Den virkelige superrasen.
Hvorfor er de så høye?
Jeg tror jeg skal sove her.
Du sover sammen med Jerry, ellers skjønner han at noe er galt.
Det vet han uansett.
Nei. Og jeg vil ikke at han skal det. Ingen skal det.
Jeg må gå og orientere undersekretæren.
Greit.
Nei, jeg må...
Ja.
Ja, veldig bra.
Og alle vet at starttidspunktet nå er 9.30?
Ja.
-En drink. -Jeg må dra hjem.
-Kona er gravid. -Gratulerer.
Det er fantastisk.
Du. Kom igjen.
-Å nei... -Dette er en viktig anledning.
Vi drikker for brüderschaft.
-Greit, men det må være raskt. -Ja.
Denne mannen, Attlee.
-Vil han bli statsminister? -Jeg vet ikke.
Attlee er en smart fyr.
Han forstår at om det kommer en ny krig,
er vi alle døde.
Baser i Midtøsten.
England trenger dem ikke.
Så hva har...
Har du hørt Attlee
snakke om hvorvidt
vi trenger baser i Midtøsten?
Vi er de små mennene som prøver å hjelpe.
Vi har ledere, men det er oss, rådgiverne, som prøver
å stanse at verden sier "bang".
Og jeg sier deg at verden vil si bang igjen
om folkene deres i arbeidskomiteen og Palestinamandat...
Hvordan vet du om disse komiteene?
Stalin hører alt.
Jeg prøvde å flytte deg i går.
Du var umulig å flytte.
Jeg håper at ingen så deg komme, og jeg setter pris på om du påser
at ingen ser deg gå.
Jeg må fortelle deg om i går kveld.
Jeg tror prioriteten bør være munnskyll og et bad.
Min prioritet er å sikre at alle har det de trenger til dagens historiske,
viktige, ikke-lurt-å-være-sent-ute-møter.
Kjører du jenta hjem, Jerry?
Vær forsiktig.
-God natt, Jerry. -God natt.
Hvordan gikk det?
Du tok ikke Mr. Roxborough med deg inn,
så jeg antar at du fikk alt du trengte ut av ham.
Nei, jeg...
Både du og jeg har dirket opp låser.
Jeg kom inn i hanskerommet på Jerrys bil uten at han så det,
og han har en pistol.
Mange har en pistol.
Ikke i England. Jeg syns det er rart.
Vi får vite mer om du tar ham med hjem.
Du har tatt med noen hjem, hva?
Jeg ser lakenene.
En vakker kvinne som deg kan få hemmeligheter mye lettere enn meg.
Du har en enorm fordel.
-Ja, men jeg vil ikke... -Hysj.
Ikke være en småjente.
Vær stor pike.
Du har makt.
Virkelig makt.
Bruk den.
Ingenting å skamme seg over.
Du og Peter var elskere. Han tilber deg, men han ville si det samme.
Dette er bransjen.
Peter vet hva denne jobben krever av en kvinne.
Så ikke vær lei deg for det.
Gjør det du må.
Jeg fant ut noe annet.
Priscilla Garrick. Jeg tror at hun og Jarvis hadde et forhold.
Da jeg spurte, sa hun nei, men hun gjorde en liten ting
-som gjør at jeg tror at hun lyver. -Hva da?
Hun kremtet.
Hun gjør det når hun er nervøs, men hvorfor skulle hun være det?
Kanskje hun vet hva som skjedde med ham. Kanskje hun var...
...involvert?
Men hun var ikke på møtene der det var lekkasjer.
Hun var ikke på listen i mappene.
Men Jerry var det.
Kanskje det er mer enn én spion. Gouzenko oppga 40 navn i Canada.
Det var en hel spionring.
La oss gjøre etterforskningen litt større.
Jeg dirket ikke opp låsen.
Jeg har nøkkel.
Ingenting.
Ingen hemmelige esker.
Ingen mikrofoner.
Stedet er møkkete.
Som i slummen.
Jenta sa at han lot som om han var aristokrat.
Kanskje
han er et hemmelig medlem av proletariatet.
Et dobbeltliv.
En agents liv.
Vet du hva?
Når Mr. Roxborough kommer hjem,
still ham noen spørsmål.
Og pass på at han forteller sannheten.
Ja.
Ok.
Rae, kan du gå ut og kjøpe en kake til Mr. Stephens?
Det er ikke egentlig min jobb.
Det er det i dag.
Sånn snakker mamsen til tjenerne, hva?
Bilen må på verksted i helgen, de sier at det er en rask reparasjon.
Vi skal ha en overraskelsesbursdag for Mr. Stephens klokken fem.
Så når jeg får den tilbake, kan vi ta en tur på landet.
-Eller så kan vi... -Hørte du om overraskelsen
-for Mr. Stephens? -Ja, du fortalte hele kontoret.
Alternativt kan vi ta en drink i kveld.
Eller en annen kveld.
Beklager, men jeg syns ikke at vi bør treffes sosialt på grunn av jobben
og alt mulig.
Jeg syns det er fint at vi treffes. Vi liker hverandre, vi bør absolutt
omgås, du er tåpelig.
Går det bra?
-Nicholas Sullivan. -Feef Symonds.
-Etter deg. -Takk.
Ministeren var sjokkert over det han så...
MØTE MI5 OG KABINETTKONTORET
...forrige måned.
Han vil holde en tale i parlamentet som uttrykker
lidelsene til det russiske folket.
Han tror at det vil styrke forholdet mellom landene våre, som nå
er anstrengt fordi vi drøfter den mest praktiske bruken
av Tysklands ressurser.
Det tjener ikke til noe å smiske med russerne.
De ser ned på deg da.
Jeg skal overbringe MI5s generalisering.
Jeg liker ideen.
Ikke jeg.
Vi får rapporter hele tiden.
Kommunistene rekrutterer i den sovjetiske sonen i Øst-Tyskland.
De Gaulle trakk seg, nå styrer de Frankrike.
Gruvestreiken i USA skjer samtidig som gruvearbeiderne
her har gitt vår regjering
en listen med krav. "Arbeidere i alle land, foren dere."
Samtidig ber de om mer informasjon om vår tilgang til uran.
Jeg ville ikke smiske for mye.
Så.
MI5 sier nei.
Vi skal overbringe det.
Fødselsdagsoverraskelse for Mr. Stephens.
Ja vel.
Nydelig gest, Feef.
Bursdagsoverraskelse, Mr. Stephens.
La meg bare ta den.
Hallo.
Sett i gang, Miss Symonds.
Gratulerer med dagen
Gratulerer, Mr. Stephens
Gratulerer med dagen
Helvete.
Beklager.
Den eldre Mr. Pitt løp inn.
Jeg vet at du hater ham.
Han åpnet døren?
Nei, selvsagt ikke. Du hadde latt den stå på gløtt.
Sett deg.
Ett sekund.
Kan jeg ringe deg tilbake, Mr. Leeming?
Hva feiler det deg?
Du sier at du må jobbe for en kvinne. At Mr. Hennessey klår på deg.
Du er her i mindre enn fem minutter, og du distraherer Mr. Roxborough.
Kvinner må være dobbelt så gode som menn.
Det må de virkelig.
Prøv å gjøre deg mindre attraktiv.
Tror du ikke at jeg kan ordne håret mitt selv?
Tror du ikke jeg vet hva rouge gjør for beinstrukturen?
Tror du ikke at jeg kan kle meg?
Det er feil oppmerksomhet.
Ikke ha et privatliv på kontoret.
Det er en ordre.
Og hvis du vil ha et råd,
ikke ha noe privatliv overhodet.
Du er intelligent.
Du er bortkastet som kone.
Jeg vil ikke være kone.
Jeg har aldri villet bli det.
-Det er så mange muligheter her. -Jeg vet det.
Tilbake til arbeidet.
Moren min er bare kone.
Nå drikker hun for mye.
Jeg beundrer deg.
Det er en latterlig plan.
Jeg bestiller kake, og så er jeg ikke der.
Fordi telefonen din ringte.
-Hun tok meg nesten. -Nei, for du hadde en plan.
Du hadde en dekkhistorie. En fantastisk bruk av en katt.
-Får jeg sparken, er jeg ikke til hjelp. -Ikke få sparken, da.
Jeg møtte noen i dag.
Han heter Nicholas Sullivan, fra MI5, og jeg vil fortelle ham hva som skjer.
Han er anti-russisk, og jeg tror at jeg, eller du, eller begge to...
Absolutt ikke.
Hvorfor ikke? Vi er på samme side.
MI5 og MI6
er enten inkompetente eller har blitt infiltrert.
Jeg tror ikke Mr. Sullivan er kompromittert,
du skulle hørt ham på dette møtet. Han var veldig tydelig på ikke å smiske
-med russerne, og jeg tenkte... -Hva?
At du skulle si: "Hei, jeg er spion"?
"Jeg har rapportert om mine landsmenn til en amerikansk agent."
Du skal ikke si til noen hvem du er.
Eller hva vi gjør.
Eller hva?
Tro det eller ei,
jeg prøver å holde deg trygg.
Du gjør ikke en særlig god jobb.
Jeg føler meg ikke trygg.
Bare en idiot gjør det.
Jeg var sammen med en annen før jeg traff deg.
En amerikaner.
Jeg håper det ikke gjør noe.
Nei da.
Jeg likte ham.
Jeg vet ikke hvor hyggelig han var.
Hyggelig er
så kjedelig.
Ja, jeg vet det.
Men det er også hyggelig.
Hva er det du gjør? Ikke gjør det.
Det går bra.
Er det noen jeg kan ringe for deg?
Ingen familie?
Ingen?
Jeg mistet brødrene mine i krigen.
Jeg burde også vært død.
Jeg måtte skille meg ut fra flokken.
Kom deg på universitetet, og så er du for viktig til å slåss.
Det gjør ingenting.
De syntes alltid at jeg var en snobb.
Det sa de på østkanten.
Det er bare noe jeg har gjort.
Sittet i bilen med pistol.
Fordi...
Av og til blir verden veldig mørk.
Føler du det sånn av og til?
Jeg gjør det ikke.
Men om jeg gjør det, vil jeg ikke at vertinnen skal måtte rydde opp.
Mørket?
Ja, det er fryktelig, er det ikke?
Det jeg fant ut, er at et parti alltid hjelper.
Ja, et party hjelper av og til. Å ja.
Med masse pene jenter.
Nei.
Partiet.
Kommunistpartiet.
Nei.
Det er ikke noe for meg.
De kom og så etter nye medlemmer da vi vokste opp.
Moren min lukket døren for dem.
"Jeg stemmer ikke for en jævla jødekommunist."
Hun var en stolt kvinne, min mor.
Forrige helgs konsert var god, men om vi vil overvelde dem
denne helgen, trenger jeg en bedre diksjon.
Tre, fire!
Jeg ville bare ha to ord med deg om Miss Symonds.
Jeg lurer på hvorfor hun ville forlate Boligdepartementet.
Du sa at du ville ha henne.
Hun sa at du tok deg friheter med henne.
Men det er veldig usannsynlig. Så jeg ville snakke om det.
Hvorfor er det usannsynlig?
Du er ikke typen.
Hør her, hun er en veldig tiltrekkende jente.
Jeg tok nok...
Jeg viste nok en for stor interesse.
Jeg beklager. Jeg skal si unnskyld til henne.
Hun er bare veldig pen.
Og jeg liker pene jenter.
Kommer du, David?
Da lever Mr. Roxborough et dobbeltliv.
Men ikke en spions.
Det er noe vi går glipp av her.
Jeg må ta en ny kikk.
Takk.
ARKIVERT MATERIALE
MASKINSKRIVER: R.S.
De vil at Kongens tale skal støtte nasjonaliseringen av transporttjenesten,
elektrisitets-, drivstoff-, kraft- og helsetjenesten neste år.
Jeg tror vi må si at det er for mye for neste år.
Unnskyld meg.
Jeg må si
at du er en veldig søt jente, og jeg vil ikke godta et nei.
Jerry.
Jeg beklager. Jeg har blitt sammen med noen.
Hva?
Så du ville bare sitte i bilen min.
Og jeg spurte direkte, og du løy.
Beklager. Ting har endret seg.
Småjenter.
Vil du sitte på i en fin bil?
Du bør være forsiktig med å flørte med sjåføren
og vise frem beina.
Så ikke sjåføren misforstår deg.
Kan jeg fortelle en hemmelighet?
Selvsagt.
For den plager meg.
Du vil tro at jeg er gal.
Men jeg tror at russerne har plassert noen i vårt departement.
-Du er gal. -Og jeg tror det er Roxborough.
Eller Stephens.
Men jeg kan ikke
få meg til å si det til noen, fordi...
Herregud, de er fine karer.
Jeg bare...
Jeg kan ikke tro det.
Så, så.
Hva skjer med øynene dine?
Det er ingenting.
Bare...
...hvorfor er vi ikke trygge noe sted?
Han vil ikke si noe uansett. Og han er ikke på sporet av meg,
men jeg tenkte jeg skulle nevne det.
Ja.
Så hva gjør jeg?
Jeg skal ta hånd om det.
Vær så snill.
Vær så snill, hva da?
Vær så snill?
Du behøver ikke å bekymre deg, kamerat.
TILHØRER KABINETTKONTORET